Lasse Maasalo, kemian dosentti, konsultti, opettaja.
Oppilaiden mukaan jyrkkä ja pedantti mies, mut älykäs ku mikä.
Pidetty kaveri.
―Maasalo on konsultoinut poliisin rikoslabraa säännöllisesti 5 vuotta.
―Monet täällä tuntee Lassen henkilökohtaisesti.
Poikien mielestä se on yks meistä. ―Siksikin se on niin pidetty.
Aatelkaa, mitä se on joutunu kestämään.
Just sen takia se kiinnostaa meitä.
Moi, onks Kari? ―Sorjonen? ―Kyllä, Sorjonen. ―Hetki.
Lasse joutu jättään opettamisen vuosi sitten, ―
ku sen vaimo menehtyi äkilliseen sairauteen.
Kari, sua kysytään. ―Meillä on käskynjako kesken!
―Se on Lasse Maasalo.
Sori, et mie en vastannu puhelimeen, mut meidän talo paloi.
Sut on pidätetty. ―Miks?
Todennäköisin syin epäiltynä.
Todennäköisin syin mistä?
On syytä epäillä, että sä oot osallistunu rikolliseen toimintaan.
Siulla ei ole mitään. Eihän?
Ei turhan kovia otteita.
En ole tekemässä vastarintaa.
Millon sä oot alkanu polttaa?
―Vanha tapa. Pitää mun ajatukset kurissa.
―12 vuotta.
Mä pääsen täältä ulos just ennen kolmeekymmentä, ―
eikä se todellakaan lopu siihen. ―Lopeta nyt.
―Tää tulee vastaan joka paikassa. ―Lopeta.
―Duunin haku, opiskelu... ―Lopeta. ―Jos mä haluun hakea asuntolainaa.
Tää seuraa mua koko mun... ―Lopeta!
Kaikilla kolmella kuolleella oli yhteys oikeusjuttuun, ―
jonka Lasse Maasalo hävisi.
Meillä on kolme päivää aikaa rakentaa keissi.
Haluan Maasalon tutkintavankeuteen ehdottoman vedenpitävin todistein.
Susi, Jänis. Käykää läpi kaikki kirjattu materiaali, ―
joka yhdistää Maasalon kuolon― uhreihin. Kari, kuulustele Maasaloa.
Kuvittelin, että ne pitäis Kari Sorjosen kaukana tästä keissistä.
Kaunis talo.
Oli.
Miks sä poltit sun oman talon?
Mä tiedän, mihin sä pystyt.
Eihän täällä oo juuri muusta puhuttu sen jälkeen, ku aloitit.
Sorjosen taidoista.
Mut ehkä sä et nyt vaan tällä kertaa osu maaliin.
Tuhosit sä todistusaineistoa?
Musta on hauskaa, että otat sen asian esille.
Koska vaikka näkisit mitä sillä tutkintakeinolla, ―
sillä mitä esittelit kaikille poliiseille, kun muutit tänne, ―
niin sä tarvitset silti aina todistusaineistoa.
Mmm.
Toi talo tuntui varmaan tosi hyvältä.
Hyväkuntoiseltahan tää vaikututtaa. ―Joo, tää on kyllä ihan lottovoitto.
―Meiän pitää varmaan vielä keskustella. ―Juu, totta kai.
Ei mitään kiirettä, miettikää ihan rauhassa.
Mut ainoo mutka sun elämässäs tapahtu siinä kohtaa, ―
kun perhe ei päässytkään nauttimaan tästä talosta.
Ei.
Mun tietojen mukaan, siis näiden todistusaineistojen, ―
Minna kuoli hengitystiesairauteen.
Ja sen sairauden aiheutti... Niin, mikä?
Taloon pesiytynyt home.
Sun tulkintas mukaan.
Mut rakennustarkastajan raportti, selvitys, oli hyvin yksiselitteinen.
Talossa ei ollu hometta, ei itiön itiötä.
On luonnollista, että haluaa rationalisoida, etsii syyllisiä.
Mä tiedän, ketkä kaikki on tässä asiassa syyllisiä.
Ja inhimillisen oikeustajun mukaan syyllisten pitää saada rangaistus.
Eiks niin?
Paljon porukkaa menehtyny viime aikoina.
Epäluonnollisia kuolemia.
Allergisia reaktioita. Vääriä lääkemääräyksiä.
Päävammasta aiheutuneeseen verenvuotoon.
Näitä kaikkia kuolemia yhdistää yks asia.
Tää yhdistävä tekijä istuu siinä mun edessä.
Vai mitä sä oot mieltä?
Kari, tuutko hetkeks.
Miks helvetissä Kari Sorjonen kuulustelee Lasse Maasaloa?
―Kari on meidän paras kuulustelija. ―Ei tässä tapauksessa. ―Totta kai on.
―Teette itellenne hallaa. Miten te perustelette, ―
ettei Sorjonen käytä tilaisuutta hyväkseen osoittaakseen, ―
ettei hänen tyttärensä ole syyllinen?
―Siten, että Sorjonen yrittää todistaa, kuka on syyllinen. ―Et voi sanoa noin!
―Tätä tutkimusta johtaa Susi ja Jenna Luhta.
Ne pyysi Karin apua kuulustelu― vaiheessa, ja mä suostuin.
Tutkijoilla on teoria Maasalon ja uhrien välisestä yhteydestä.
Ja totta kai mä valvon, että tutkintalinjat pysyy ammattimaisina.
―Lasse Maasalo on ollu luotettava yhteistyökumppani meille.
Jos julkisuuteen vuotaa tieto, ―
että poliisilaitoksen oma väki kykenee tällaiseen sotkuun...
Ensin tyttökauppaa, sitten huumekuolemia ja nyt sarjamurha.
Sarjamurha?
Karin taito on siinä, että se näkee Lassen läpi.
Sellaista etulyöntiasemaa meillä ei oo varaa jättää käyttämättä.
―Oisin voinu veikata, että ne vaihtais kuulustelijaa. ―Miks?
Arvostelukyky, se ei voi olla kovin hyvä tällä hetkellä.
Sun tytär vankilassa ja murhasyyte päällä.
Onks siellä ketään?
Voiks joku päästää mut ulos!
Haloo!
Mikä hätänä? ―Voinks mä päästä hetkeks ulos?
―Ootko sä kipee? ―Ei, ku mä en vaan kestä enää.
Voinks mä päästä ihan hetkeks jalotteleen? Ihan hetkeks.
Joo...
Tuon talon myyjän, Tuuli Paltemaan, oon tavannu kolme kertaa.
Asunnon esittelyssä ja allekirjoittaessa?
Ja oikeudessa.
Kiinteistövälittäjä valehteli talon kunnosta.
Se vei sulta puolison, joten sä halusit viedä Tuulilta puolison.
Niinkö?
Kari.
Mitä helvettii nyt? ―Paltemaiden kesämökiltä löydettiin hylätty paku.
Sen omistaja ja haltija on Esko Kaartinen.
Löytyikö jotain, joka yhdistää Lassen keissiin? Verta, sormenjälkiä?
Ei, mut partio valitti hajusta. ―Hajusta?
Ehkä se on jonkun eläimen. ―Sian? ―Mahdollisesti.
Se ei tiedä mitä se tekee.
Mä oon lähellä.
Joku osa siitä haluis lopettaa pelin.
Se haluu tunnustaa, et muut näkis, mihin se pystyy.
Mun on pakko mennä takasin.
Sä oot hyvä puhuun.
Sä varmaan osaat kertoo mulle tän kaiken. Tää kaikki loppuis nyt.
Ja mä saisin tietää, miten sä onnistuit tossa kaikessa.
Mitä sillä on väliä, jos sä onnistut jotenkin pääseen pälkähästä?
Se ei tuo sun vaimoo henkiin. Kaikki on jo tehty.
Miten Pauliina voi?
Se aivosyöpä...
Se on helvetin ikävä juttu.
Ai, me jatketaan tätä leikkiä?
Miten sä nappasit Seppo Paltemaan?
Tuuli Paltemaan mies Seppo Paltemaa oli sairaseläkkeellä.
Tuuli oli aika aktiivisesti töissä, ―
joten Sepolle jäi aikaa olla yksin perheen kesämökillä.
Esko Kaartinen.
―Seppo.
Totta, se ei menny niin.
Liian heikko kudosrakenne kaula― valtimossa, siihen ois jääny jälki.
Miten sä tainnutit Sepon? Miten sä yllätit niin ison miehen?
Jokainen ilta kerroin Kialle iltasadun.
En lukenu, en muistellu.
Keksin ihan omasta päästä.
Vähän niinku sinä nyt.
Sä suunnittelit kaiken tosi tarkkaan.
Seppo Paltemaalla oli vene, jonka sä purjehdit Kotkasta Lappeenrantaan.
Kaksmastoinen, aika iso näille vesille.
―Kyllä sillä kanavan kautta käydään kauempanakin.
―Yksinkö? ―Kyllä sillä yksinkin pärjää. ―Ai jaa.
Niin, siun henkilöllisyystodistus.
No ku, en mie...
Sillä kaverilla oli lakki päässä ja...
Niitä nyt on 10 ― 15 päivässä, ni... En mie kyllä oikein ossaa sannoo.
Tässä on kopio oikeudenkäyntipöytäkirjasta.
Etelä―Karjalan korkein oikeus, asianomistaja Lasse Maasalo.
Oikeuden puheenjohtajana toimi tuomari Kaarle Volkoff.
Kuten lääkäriasiantuntijat ovat lausunnoissaan maininneet, ―
mikrobilaatujen valtavan määrän ―
ja syy―yhteyden osoittamisen vaikeuden vuoksi ―
oireiden aiheuttajaa on mahdotonta saada varmasti selville.
Trilongiineille altistumista ―
ei siis voida osoittaa tapahtuneen juuri tässä rakennuksessa.
Sopimus asuntokaupasta on tehty molemminpuolisena, ―
eikä mikään viittaa sopimusrikkomukseen.
―Saatana! Mun vaimo on kuollu!
―Edellämainituista syistä oikeusistuin näkee, ―
että vastakanteelle on perustelunsa. ―Saatana!
Anne tais tykätä rutiineista.
Se kävi joka päivä kirjastossa, luki lehdet.
Iltapäivällä autteli kaveria keramiikkamyymälässä.
Sitten kahvilaan. Aina sama kahvi, sama viineri.
Se oli helppo saalis. Sä seurasit sitä.
Sit sä rupesit nauttiin saalistamisesta.
Leikittelit uhrin kanssa ja sit paljastit sun kortit.
Kiitos, et pysäytit. Tää on todella noloa. ―Loppuiko bensa? ―Mmm.
―Kiva, että sitä käy miehillekin. ―Ainakin meikäläiselle.
Yllätiks se sut, et sä nautit siitä?
Miun vaimo menehty taannoin.
Joitain vuosia sitten. ―Olen pahoillani.
―Se oli pitkä sairaus.
Se oli kivuliasta, ihan kuin tukehtuis kuukausien ajan.
Osaat sie kuvitella, miltä sen täytyy tuntua?
Tässä on hyvä. Nyt voidaan pysähtyä.
―Me ollaan keskellä ei mitään. ―Niin ollaan.
Voisitko ystävällisesti pysähtyä?
Anne kuoli allergiseen reaktioon.
Sillä oli pähkinäallergia, mut se ei ollu syöny pähkinöitä.
Oliks sulla se aine liinassa?
Se ei ollu liinassa.
Joku aerosoli?
Eikö sekään?
Sun piti varmistaa, että Anne saa tarpeeks allergeeneja.
Miten sä teit sen jättämättä jälkiä?
Kato tota kuvaa.
Anne kuoli allergiseen reaktioon, ―
mut sä poistit allergeenit plasmakorjaajalla.
Lehtien mukaan kyse oli liikenneonnettomuudesta.
―Oon ymmärtäny, että syyttäjän pitäis tehdä työnsä itsenäisesti ―
ilman ohjeita tai määräyksiä keneltäkään.
―Älä yhtään epäile, etteikö syyte Janinaa vastaan ollu mun valinta.
―Meidän yksiköön kohdistuvalla vastustuksellako ―
ei ollu mitään tekemistä asian kanssa? ―Me ei tehdä politiikkaa.
Kukaan teistä ei halua myöntää sitä,―
että Janina Sorjosella oli motiivi ja kyky toteuttaa teko.
―Sä uskot oikeesti, että Janina tappoi Esko Kaartisen?
―Mitä mieltä sä ite oot ihan vaan todisteiden valossa, poliisina?
Täällä on välillä vähän vaikeeta.
―Näät sä painajaisii, vai?
Sä et saa tehä mitään. Kaikki päättyy hyvin.
―Sun pitäis tietää, et kaikki ei aina pääty hyvin.
―Se oli itse asiassa Elias, joka sano sen silloin, ku me juteltiin, ―
et sitä vaan pitää uskoa, et kaikki päättyy hyvin.
No, mitä?
―Ei, ku mä en vaan tienny, ―
että te ootte Eliaksen kaa niin läheiset ystävät.
Me ollaan vaan juteltu susta.
Me halutaan, et kaikki menee hyvin.
Me tarvitaan todisteita.
―Ykskään veneen sormenjäljistä ei kuulu Lasse Maasalolle.
―Sama juttu Volkoffin auton kanssa.
Me löydettiin muutama hius ja kuituja. ―Onks ne analysoitu?
―Ne on alimiehitettyjä labrassa. Vai pitäiskö Maasalon tutkia ne?
―Tää on liian iso kakku. Ei me pystytä hallitsemaan jokaista yksityiskohtaa.
On pakko olla jotain, mitä Maasalo jätti huomioimatta.
Me ollaan aliarvioitu sen tyypin tarkkuus. ―Se on psykopaatti.
―Kiitos, tohtori Jaakkola. ―Tohtori Jaakkola taitaa olla oikeassa.
Tällä kertaa.
Syyttäjä etenee. Meillä on kaks vuorokautta aikaa.
Mut menkää nyt kotiin. Jatketaan huomenna.
Sie et oo tyypillinen äiti, se on eri asia.
―Kato, kello on kohta ykstoista.
Mä en soita kotiin, vaan tilaan meille toisen kierroksen.
Kaks viskii, kiitos.
―Mikset sie soita?
―Koska jos me ei saada tätä hommaa pakettiin, niin Janina tuomitaan.
Kari Sorjonen ei enää jatka. Ja silloin mä en tee enää hommia poliisille.
Ja mä en jaksais märehtii tätä viskilasin edessä tyttäreni kanssa.
Niinku ne tyypilliset äidit.
―Mie joudun nyt paljastaan siulle, ―
että tyypilliset äidit ei juo viskiä lastensa kanssa.
Kuulet sä mua?
Kuulit sä?
Siellä on kahvia. Kuulit sä?
Minne sä oot menossa?
Me just puhuttiin tästä.
Mä haluun lähtee Janinan luokse ja olla sen lähellä. ―Toi on hyvä idea.
Vankilalta... Se on järjetön se matka eestaas.
Oot sä ihan kunnossa?
Mä olin mietteissäni.
Mä saan Robertilta kyydin. ―Kyydin? ―Niin. Pitää mennä.
Nukuitko hyvin?
Vai et ollenkaan?
Sä näytät siltä, että nukuit.
Miksen olis? ―Totta. Mulla on teoria vuosien varrelta.
Viaton ei nuku hyvin pidätysputkassa.
Miten hyvin sä tunnet rakennustarkastaja Ilkka Miettisen?
Täältä löytynee hometta, jos rupeen kaivamaan. ―Jospa kukaan ei kaiva?
―Eihän niin voi tehdä. ―Jos ne korjataan ennen myyntiä?
En mä mitenkään voi suostua semmoseen.
―Sellaisesta luottamuksesta ―
ois ainoastaan kohteliasta maksaa jonkinlainen palkkio.
Kymmenen prossaa. ―Välittäjän osuudesta?
―Koko myyntihinnasta. ―Älä viiti. Kaks.
Viis. Mä haluan mun äidin yksityiseen vanhainkotiin.
Viis prosenttia vois auttaa. ―Kaks. Kaks on enemmän ku ei yhtään.
Kolme ja puol.
Sä väärensit Miettisen äidin lääkereseptin.
Yliannostus. Reseptivirhe. Tää vaikuttaa tapaturmalta.
Oisko joku väärentäny sen reseptin? ―Kuka sellaista tekis?
Autanko?
No?
Fyysisiä reseptejä on vaikee väärentää. ―Miks?
Mut nykyään on olemassa muitakin reseptejä.
Sähköiset reseptit.
Virkamiehellä on pääsy sähköiseen reseptiarkistoon.
Luultavasti labraväen on suhteellisen helppo päästä niihin.
Mun vaimon sairaus, sieltä sä ongit sen. Sä tutkit mun perheen taustat.
Sun tekee koko aika mieli korjata, ku mä teen väärän oletuksen.
Sä tuskin maltat antaa mun puhua lausetta loppuun.
Mikset sä vaan tunnusta? Sulla ei oo mitään menetettävää.
On mulla. ―Sun tytär? Sä menetit sen jo.
Samat sanat.
Sä teit ison virheen.
Sotkit mun perheen tähän.
Kaikki muut oli osallisia sun menetyksiin.
Mulla ei ollu siihen osaa eikä arpaa.
Mitä se itsepuolustus tarkottais?
―Hätävarjelun liioittelu. Säästät kaks pitkää vuotta elämästäs.
―Mitä se siis tarkottaa?
―Oikeuskäsittely näissä tapauksissa voi viedä liian paljon aikaa ja rahaa.
Kyllä sitä kannattaa harkita.
―Tunnustat kuolemantuottamuksen ja todistat, ―
että sun oli pakko puolustaa itseäsi, ja menetit tilanteen hallinnan.
―Voinks mä jutella vähän aikaa mun tyttären kans kahdestaan?
Me ei edes harkita tätä. ―Mut mä en muista siitä yöstä yhtään mitään.
Mitä, jos mä tein sen? ―Sä et tehny sitä.
Mä varoitin, ―
sä et saa sotkee henkilökohtaisia tunteita tähän juttuun.
Tunteet on hyvä asia. Ne ajaa mua, mä en voi tehdä töitä ilman niitä.
Jaaha, tää on nyt mitä meillä on.
Jalat, pari sormea...
Ja sit tää torso.
Tästä meidän pitäis sitten kaivaa se totuus esille.
Ruumis löyty keskeltä tulipaloa.
HP yrittää tunnistaa sen hammastietojen perusteella.
Mut sulla on jo arvaus? ―Seppo Paltemaa.
Sie oot opettanu, että ei saa tarttua olettamuksiin. Eiks toi oo olettamus?
Mä yritän seurata Lassen mallia.
Eli koska Miettinen väärensi rakennustarkastuksen, ―
niin Lasse väärensi Miettisen äidin reseptin. Oletetusti.
―Oletetusti.
Tuomari Volkoff vei päätöksellään Lassen vaimon, ―
niin Lasse vei sen vaimon.
―Anne aiheutti asuntokaupoilla kipua Lassen vaimolle, ―
niin Lasse poltti Annen miehen elävältä.
―Mutta mitä Janina teki Lasselle ja Lassen perheelle?
Ei Janina, vaan minä.
Mitä sie oot tehny? ―En minä tiedä.
Mut mä aion ottaa siitä selvää.
Mä alan kyllästyy tähän leikkiin.
Meil on 20 tuntii aikaa. Ellet sä sit haluu tunnustaa.
Tunnustaa mitä? ―Sä lavastit mun tyttären tappajaks.
Miks mä niin olisin tehny?
Esko Kaartisen raportti sosiaalitoimen johdolle.
Kia Maasalon huostaanottoasia.
Näitä lääkärikäyntejä alkaa olla. ―Se on tää talo.
Kian astma ei pidä siitä.
―Oisko Kian parempi asua muualla? ―Olis, ihan varmasti.
Se ei nyt vaan oo mahollista. Tuomioistuin piti siitä huolen.
―Onko jotain sukulaisia, joiden luokse Kia vois muuttaa?
Väliaikaisesti. ―Ne syyttää mua siitä, mitä Minnalle kävi.
―Mun pitää kysyä yhtä asiaa.
Oli sellanen välikohtaus sairaalassa.
Nyt mä muistan. Mä olin paikalla siellä sairaalassa.
Mä kuulin, minkä raivarin sä sait sen jälkeen.
Musta tuntuu, Lasse, että sä et oikein pysty tätä tilannetta yksin...
Mun ei auta muu ku suositella Kian huostaanottamista.
Esko Kaartinen oli muuten homo.
Sitä ei kiinnostanu tytöt, ei isot eikä pienet.
Ai, ai...
Mitä siitä, jos joku ois huomannu teidät?
Pari purjehtijaa palaa paatille nukkumaan kännii pois.
Kesäiltana vierasvenesatamassa.
Melkonen riski se oli sulle. Mut siinä vaiheessa se alkoikin olla sun juttu.
Eiks niin?
Oisko täällä ketään syövän päälle ymmärtävii lääkäreitä?
Marika polilta. Poliisi haluaa tavata jonkun asian vuoksi.
Se raivari oli lastensuojelulle piste i:n päälle. Kia huostaanotettiin.
Arvaa mitä. Sä olit oikeessa, se ei ollu poliisiasia.
Mä käytin mun poliisivirkaa väärin.
Sä menetit sun tyttären, joten mun pitää menettää mun tytär.
Vittu tää on tyhmä. Se on jättäny tunnistetietonsa tiedostoon.
Sen nimi on Esko Kaartinen.
―Oot sä Esko Kaartinen?
―Taitaa olla paikalla.
―Saanks mä kysyy, oot sä joku hullu vai ihan tavallinen pervertikko?
Luotin siihen, että sie tuut tänne yksin.
Sie oot isäs tyttö.
―Miten sä tunnet mun isän? ―En hyvin.
Mutta luulen, että se asia tulee varmaan muuttumaan.
Mites sun äitis jaksaa?
―Jätä mun perhe rauhaan! Ja jätä mut rauhaan!
Päästä irti! Päästä irti!
Päästä irti, tai mä tapan sut!
(Ovi käy.)
Miesten pukuhuone.
Huomenna on meidän viimeinen mahdollisuus.
Meidän ei oo pakko päästää Maasaloa ulos kuulusteluhuoneesta.
Kari, kumpi on väsyneempi, kuulustelija vai kuulusteltava?
Se valehtelee koko ajan. ―Mä haluan jotain konkreettista.
Naaraa järvi, eti vasara.
Naaraa Saimaa?
Mee, Kari, kotiin. ―Mut, mut se on... ―Se on käsky.
(Puhelin soi.)
Moi. Onks mitään uutta? ―Janina ei oo syyllinen.
Okei. Sä kuulostat varmalta.
Lasse Maasalo tappoi Esko Kaartisen. Ja aika monta muuta.
Voit sä todistaa sen? ―En vielä.
Mutta mulla on vielä parikyt tuntia aikaa.
(Koputus.)
Okei. Jutellaan myöhemmin lisää, mun on pakko levätä nyt. Okei, moi.
Aiot sä paljastaa kaupat ja tehdä kasinohankkeesta rikostapauksen?
―Mä annoin kaikki ne kasinon paperit Karille.
Halusin, et sä joudut vastuuseen, jos sieltä löytyy jotain laitonta.
―Miks sä kerrot tän mulle? Ja nyt? Miks?
―Todisteet sua vastaan löytyy noista kolmesta paperista.
Mä otin ne pois sieltä mapeista. Kari ei voi syyttää sua mistään.
Mä lupaan sulle, et mä en paljasta noista mitään, ―
jos sä yrität hommata Janinan ulos vankilasta.
Se ei kestä olla siellä. Sä oot ainoo, joka voi hommata sen ulos sieltä!
Mä en pysty tekemään sitä.
Mä voin soittaa syyttäjä Eroselle, ―
mut ei mulla käytännössä oo mitään keinoja, ―
millä mä voisin varsinaisesti vaikuttaa tähän asiaan.
―Haluan nähdä kaikki todisteet, joiden perusteella olen syytettynä.
Tämä voi olla laiton pidätys. ―Maasalo voi olla oikeessa.
Pelkät aihetodisteet ei riitä todennäköisiks todisteiks.
Ja ymmärtääkseni muuta ei ainakaan pidätetylle oo kerrottu.
Meillä on vielä muutama tunti aikaa.
Ei miulla ole mitään aikeita häiritä tätä tutkintaa.
Eikä teillä ole syytä olettaa, että olisin aikeissa karata.
Mikään, mitä sä sanot, ei oo totta. Sä unohdat, et mä nään sen.
Miks Seppo Paltemaa poltti sun talon?
Ehkä hän halusi puhdistaa kasvonsa. Ei hometta, ei todisteita, ei häpeää.
Sä valehtelet mulle. Mä nään, että sä valehtelet.
Henttonen. ―Sä helvetti valehtelet. ―Kari, ole hyvä ja poistu.
Se valehtelee! ―Kari, ulos!
Sä valehtelet mulle. ―Ulos.
Kuten todistusaineisto antaa ymmärtää,―
miulla ei oo ollu mitään tekemistä näiden tapahtumien kanssa.
―Entä tuomari Volkoffin vaimo? Ja rakennustarkastaja Miettisen äiti?
―Seppo Paltemaallahan oli selvästi mielenterveysongelmia.
Eikö juuri poliisilla ole henkilöitä, jotka ottavat sellaisesta selvää?
Ja...
No, en ole poliisi, mutta uskon, ―
että Sorjosen tytär kävi väärän miehen kimppuun.
Hei, kulta. Miten siellä menee? Miten sä jaksat?
Mä en jaksa enää yhtäkään yötä.
Janina, jaksa vielä vähän aikaa.
Rakas, älä luovuta.
Kukaan ei saa nyt luovuttaa.
Me löydetään kohta oikee syyllinen.
Me ollaan... mä oon lähellä.
Miten siellä sujuu? ―Ei hyvin.
Sua tarvittais täällä. Mä oon huolissani Janinasta.
Älä päästä sitä silmistäs.
Vierailuaika loppuu muutaman tunnin päästä.
Sit me ollaan taas täällä ihan yksinäisiä.
Maasalo päästettiin vapaaks.
(Räjähdys.)
(Puhelin.)
Haloo.
Tapaturma? ―Räjähdys huoneessa, jossa ei oo mitään räjähtävää.
Kuolonuhreja?
Hotellihuone leimahti niin rajusti, että räjähdys sinkosi ―
valtaosan Maasalon jäännöksistä vastapäätä olevalle hautausmaalle.
―Saako näistä positiivisen tunnistuksen aikaiseksi?
―Eiköhän me joku näyte saada. Tän sormuksen lisäks.
Kari!
Kari.
Jos toi on Maasalo, siinä meni mun ainoo keino pelastaa Janina.
(Puhelin.)
Niin, haloo?
Mä sain meilii viis minuuttia ennen räjähdystä. Lasse Maasalolta.
Mitä meiliä?
―"Minulla ei ole enää mitään minkä vuoksi elää. Vankilaan en mene."
―Lassen kuolema oli siis itsemurha.
―Entäs tää: "Kari, kaikki teoriasi olivat oikeassa".
―Kuulostaa tunnustukselta. Päteeks toi oikeudessa?
Meilin mukana tuli nippu liitetiedostoja.
Ensimmäisenä plasmakorjaajan kemiallinen kaava.
Ja ne muut?
Syyttäjän vaatimia todisteita siitä, et Lasse oli kaiken takana.
Ei helvetti.
Herätetäänks syyttäjä? ―Kello on neljä aamulla.
―Mä voin herättää sen.
Mikä se on?
―Kaikkien mielestä me ei olla tervetulleita tähän kaupunkiin.
―Ehkä me ei ollakaan. ―Me voidaan lähtee koska tahansa. Sanot vaan.
―En mä oo lähössä. En mä oo menossa minnekään.
On ihan sama, haluuks ne meiät tänne, jos me vaan päätetään jäädä.
Voidaan tehä ihan mitä halutaan.
Mitä sä luulet...? ―Mmm?
―Tykkäänks mä susta sen takii, ―
et sä oot just sellanen jätkä, jota faija ei ikinä haluis mulle?
―Sie mietit ihan liikaa.
On ollu aikaa miettii.
Janina...
Ei ne päästäny meitä vierailemaan. ―Meitä?
―Ketään. ―Toi ei oo totta.
―Muita ku perheenjäseniä.
―Älä yritä.
Katia kävi siellä.
Mitä me ollaan?
Mikä sä oot mulle?
Poikaystävä?
―Ehkä siun pitää kysyy sitä siun isältäs.
Mitä sillä on välii, jos sä jotenkin onnistut pääseen pälkähästä?
Se ei tuo sun vaimoo henkiin. Kaikki on jo tehty.
Mikset sä vaan tunnusta? Sulla ei oo mitään menetettävää. ―On mulla.
Sun tytär? Sä menetit sen jo.
Samat sanat.
Onks isä täällä? ―Se on vielä töissä.
Janina, mikä on?
―Kaikki on palannu ennalleen.
Ihan sama mitä meille tapahtuu, mut se on aina töissä.
―Mee kattoon, miks sen ei pidä muuttuu.
―Mut isä ei halunnu, et mä meen sinne.
―Sun pitää nähdä, mitä se on tehny sun vuoksesi.
Kia Maasalo on kadonnu. ―Miten niin kadonnu?
Kukaan ei tiedä missä se on. Ainakaan täällä. ―Yksinkö se lähti?
Lasse Maasalo antoi mulle mun tyttären takaisin ―
voittaakseen itelleen aikaa. Saadakseen omansa takaisin.
Onko Lasse Maasalo elossa? ―Se suunnitteli tän kaiken etukäteen.
Niko Uusitalo, Lappeenrannan poliisin vakavien rikosten yksikkö.
Mie tarviin etsintäkuulutuksen.
Maasalo Lasse, 40 vuotta. Toden― näköisesti liikkuu tyttärensä kanssa.
Mun ois pitäny nähä tää.
Maasalo Kia. K―i―a. 5 vuotta.
Mä en osannu kysyy oikeita kysymyksiä.
Mulla oli niin kiire saada se nalkkiin Janinan takia.
Mä en kertaakaan pysähtyny kysymään, ―
että minkä takia Lasse teki tän kaiken.
Kosto ei ollu motiivi, se oli Kia, oma tytär. Siks tää tapahtu.
Kiitos. ―Se vedätti mua.
Sä olit oikeassa, se palanut kroppa oli Seppo Paltemaa. ―Se vedätti mua.
Tekstit: Kari Vetri Yle